DENNE FILM ER BASERET PÅ EN SAND HISTORIE
Sydengland 1938
- Er den klar nu? - Om et øjeblik.
Sir Wilson Ramsay? Mit navn er Ilford.
Mr. Ilford.
De skal se det med Deres egne øjne.
Vi lever i en ustadig tid.
Jeg tror, vi er i krig, inden der er gået to år.
Måske endda før.
De lyder nærmest, som om De ser frem til det.
Herr Hitler er blevet interesseret i raketter.
Ergo må jeg interessere mig for dem. Han genindkalder alle raketforskere.
Indtil for nylig nægtede "fædrelandet" at yde dem bistand.
Gerhard Zucher er en af dem. Jeg vil holde på ham.
Jeg håber, I bliver lykkelige sammen.
Vent lidt, Heinz.
Zucher derovre er en idealist.
Han vil hjælpe afsides samfund ved at sende postraketter ud.
Den forskning skal han fortsætte.
Så nu skal vi bare bruge et afsides samfund.
Det vil være et stort fremskridt for borgerne. Og dermed for Dem.
Det vil skabe respekt om Dem.
Pokkers også!
Det ser ud til, at det bliver farligt at gå ud efter morgenposten.
Måske.
Øen Scarp Skotland
Ærbødig stilhed for vort ærede parlamentsmedlem.
Du hører ikke til her. Jeg er ikke dit medlem. Skrid hjem til Glasgow.
Flot gods, du har derovre. lsær i måneskin.
Hvis jeg ser dig i måneskinnet, skyder jeg dig. Du er en tyv.
Tro ikke på alt, hvad du hører.
Har du måske en sækkepibe stukket op i røven?
- En slikkepind? - Tak, sir Wilson.
- Er det nu nødvendigt, Hector? - Hun har det ikke godt, sir Wilson.
Lad os komme i gang. Godmorgen, alle sammen.
Jeg er just vendt hjem fra London, hvor jeg har plejet jeres interesser.
- Telefon! - Vi vil have telefoner!
Jeg har forklaret, at regeringen ikke vil betale, når vi er færre end 100.
- Hvorfor betaler vi så skat? - Jeg kan ikke trylle.
Vi beder kun om det, vi behøver. Vi skal bruge telefoner inden vinter.
Jeg har noget bedre til jer.
Noget ...
... enestående, som ingen andre øsamfund har.
- Hvad? - Raketter!
Hvad fabler han om? Han er gået fra forstanden.
Ja, Donald. Raketter.
Scarp får et pålideligt postsystem, som skaber forbindelse mellem øerne.
Sagde De ... raketter?
Ja, Hector. Raketter.
Altså ligesom sådan en ... raket?
Er der en telefon på den?
Jeg repræsenterer ikke omflakkende krybskytter.
Du repræsenterer ikke nogen. Kun dig selv, din opblæste ballon.
Hvem skal betjene raketterne?
Når forskerens forsøg er færdige, vil én fra øen blive oplært i det.
Jeg har sendt én ud for at møde dem.
Hvor kommer de fra?
- Ja, hvor kommer de fra? - De ...
- De er da vel ikke englændere? - Nej nej.
- De er ikke englændere. - Nå, men hvad er de så?
De er tyskere.
Jeg håber, I vil tage godt imod dem.
Catherine!
Din onkel er en god mand, men temperamentsfuld.
- Du kom ind på universitetet? - Ja. Jeg rejser til efteråret.
- Det bliver ikke det samme uden dig. - Du har måske planer om ændringer?
Du er en kvik pige. Alt for kvik til at malke køer resten af livet.
- Men en uddannelse koster jo penge. - Ja, den gør.
Din fars hus har stået tomt længe nu, har det ikke?
Hvad har det at gøre med min uddannelse?
Jeg bliver nødt til at indkvartere dem et sted.
Jeg betaler dig godt.
Det er muligt, men onkel Angus vil være imod det.
Vil du leve i fortiden ligesom ham, eller vil du tænke på din fremtid?
Så siger vi det.
- Kommer du på husbesøg, doktor? - Jeg kom tilfældigvis forbi.
Mange tak.
- Det er det eneste, folk taler om. - Ja.
Det kan ikke være let for dig.
Nej.
Jeg skrev til lægerådet i Edinburgh. Jeg kan måske blive underviser der.
Hvorfor skrev du til dem?
Fordi Edinburgh er tættere på universitetet.
Du har da aldrig sagt, du gerne ville undervise.
- Jeg må hellere se at komme videre. - Hvornår ser jeg dig igen?
Jeg skal stå klar, hvis nu tyskerne sprænger sig selv i luften.
- I morgen tidlig? - Så ses vi i morgen.
Så er vi fremme, drenge.
Lad mig som den første og sikkert også den sidste -
- byde jer velkommen her til øerne.
Storslået.
- Her er jo skønt, Heinz. - Ja, men vi hører ikke til her.
Velkommen, mr. ... Zucher. Og mr. Dombrowsky.
Jeg vil ikke spørge, om det var en behagelig rejse. Rejser er rædsomme.
Jeg kan forstå, at Deres udstyr ankommer med skib fra Glasgow?
Godt, godt. Ser man det. Jeg har fundet logi til Dem på øen.
Så det her er ikke Scarp?
Nej, det her er skam ikke Scarp.
Det er her, Deres raket skal lande. Scarp er på den anden side af vandet.
Mr. MacLeod sejler Dem derud.
Nå, men ...
... nu vil jeg lade Dem komme videre.
- Bær det hen til fiskedammen. - Javel, sir.
Nå, drenge, inden vi sejler ud, skal vi have os en lille dram.
Hej, Sheila.
Hun elsker at svømme.
Goddag. Jeg hedder Catherine MacKay.
Herr Dombrowsky. Og det er Herr Zucher. Raketforsker.
I er nok de første tyskere nogensinde på Scarp.
Gad vide hvorfor ...
Jeg viser jer op til huset. Følg efter mig.
Vi ses ved affyringen, drenge.
Det er stuen.
Derovre er køkkenet. Men jeg laver mad til jer.
Soveværelset er derinde.
Fräulein, hvor er ...
Hvor skal vi ... Hvis vi skal på ...
Der er vand ude bagved.
Og affaldet hældes i havet. I skal nok finde jer til rette.
- Ja ... hvis vi var svin! - Tag det roligt, Heinz.
Skal jeg tage det roligt? Det er jo et hul i jorden!
Jeg kan ikke leve sådan!
Undskyld, men det her var mit barndomshjem!
Det holder vind og regn ude og er meget bedre end at sove i det fri!
Har I flere klager, så ret dem til dem, der har sendt jer herud.
Oversæt, hvad jeg sagde. Farvel.
Du godeste.
De er da gale, de tyskere.
Hvor løber I hen, alle sammen?
Mr. Zucher!
- Hvad i alverden lavede han? - Han stod og så på dig.
Hvad lavede l?
- Vi så på ham. - Der så på dig.
- Mr. Zucher? - Undskyld.
- Så De taler altså engelsk? - Han får da en ordentlig bule!
Jeg er bange for, jeg har opført mig uværdigt.
- Åh gud. Skal jeg dø? - Vi går tilbage til huset.
Undskyld.
- Har De nogen erfaring med det? - Har De?
- Her er ikke engang en læge. - Det er kun et par sting.
- Det er en katastrofe. - Hold mund, Heinz.
Deres manerer lader meget tilbage at ønske, mr. Zucher.
Ja. Jeg beklager.
Så er det vist fint.
- Tak. - Ja, mange tak, miss MacKay.
- Det var så lidt. - Vi må koncentrere os om raketten.
- Vores hus er ... - Kom.
- Hvor skal I hen? - Til Glasgow.
- Hvordan får vi kasserne op? - Det er ikke mit problem. Pøj-pøj.
- I kunne måske hjælpe os? - I skal bruge en hest.
Som I kan se, har vi ingen hest!
- Nej, men det har Angus. - Hvem?
Angus. Han sagde, I måtte låne hans hest, hvis I fik brug for den.
Godt. Hvor er hesten?
Den står på hans toft. Lige på den anden side af bakken.
- Godt. Tak. - En fornøjelse at hjælpe Dem.
Vent her, Heinz.
Ja, god hest.
- Kan du så komme af, din prøjser! - Pokkers også!
Angus har sagt, jeg må låne hesten.
Det er mig, der er Angus!
Undskyld. Jeg vil affyre min raket inden to dage. Herfra og til Harris.
Så jeg må have flyttet mit udstyr.
- Hvad foregår der her? - Jeg skal bruge en hest.
- Det er ikke mit problem. - Vi betaler for den.
- Jeg vil ikke have jeres penge. - De kan vel bruges til noget?
Huset trænger til at blive malet. Det har du talt om i flere måneder.
Hun er Deres. For en gang maling.
- Tak. - Der står pensler omme bagved.
- Vil De have mig til at male huset? - Ja. Og Deres storsnudede lille ven.
- I hvilken farve? - Hvid.
Er det da så slemt?
Tror De, jeg er vred, fordi jeg skal male hans hus?
Jeg er vred, fordi I fremstiller jer selv som venlige folk, -
- men vil have penge for alt.
Jeg har før slugt min stolthed for at skaffe midler til forskningen.
Jeg maler huset, låner hesten, affyrer raketten og rejser min vej.
- Vi skal betale. - Hvor meget?
- Vores værdighed. - Hvordan gør man det?
Malingen er nemmere at påføre med en pensel -
- end med Deres røv.
Pas dog på, Heinz!
De holder ikke ugen ud.
Jeg holder det ikke ud!
De spiser mig jo levende! Få dem til at holde op!
- Maler man sådan i Tyskland? - Ja, naturligvis.
En fornøjelse at handle med Dem.
Kom, Heinz.
Mr. Zucher, det er jeg virkelig ked af.
Jeg har lige hørt, hvorfor De malede huset.
- De har malet hans tag ... - Ja.
Det skulle aldrig være sket. Jeg vil se strengt til de folk, -
- som har udnyttet Deres venlige og gavmilde natur.
Forskere ... Vi bliver behandlet som almindelige arbejdere.
Men nu kan vi komme i gang.
Hvad skal vi her? Vi burde slet ikke være her.
- Hvis Tyskland hører om ... - Hvordan skulle de få nys om det?
Der er ingen telefoner på øen. De ved ikke, at første verdenskrig er slut.
Der er ikke noget at sige til, de ikke kan lide os.
Godnat, Heinz.
Pokkers også!
- Skal jeg hjælpe Dem, mr. Zucher? - Nej, endelig ikke.
- Lad nu være. - De må ikke være her.
Men raketten skal jo affyres. Eller vil De sidde her resten af dagen?
Bare rolig. Det koster ikke noget.
Mr. Zucher?
- Hvad siger De til den krabat? - Den er imponerende.
Det imponerende er, at jeg havde den i bukserne.
- Davs, min tøs. - Davs, Jimmy.
Jimmy er hjemløs. Fisken er hans husleje.
Hvis han kommer med mad, giver man ham logi for en nat.
- Nå, sådan. - Goddag.
Jeg har kartofler med til Dem. Til komfuret.
- Mange tak. - Mine drenge vil så gerne møde Dem.
Jeg hedder James. Jeg er ni år gammel.
Jeg hedder Paul. Jeg er ni år gammel.
Jeg hedder Gerhard, og jeg er 32 år. Det er hyggeligt at møde jer.
Hele Scarp taler om Dem.
De har respekt for den, som tør snavse nallerne til.
- Undskyld? - Den, som tager fat.
Der kan du se, Heinz. Det var ikke forgæves.
De har en sjov accent. Hvor er De fra?
Fra Glasgow. Jeg arbejdede som svejser på et skibsværft.
De bedste skibe i verden søsættes fra Clyde.
Det er altså rigtigt nok. Hvornår skal raketten affyres?
Vi skal samle affyringsrampen og resten af raketten. Så er vi klar.
- Det sul er slet ikke ueffent. - Ja, det må jeg sige.
Det sul er slet ikke ueffent.
- Godmorgen, Donald. - Flot dag, Thomas.
Hvordan går det med gæsterne?
De er ikke bange for at gøre sig selv til grin.
Men hvis de var, gav I dem vel en hånd?
Jeg svigter ikke fronten.
Miss MacKay? Jeg vil gerne takke Dem for morgenmaden.
- Jeg får løn for det. - Det ved jeg godt.
Jeg har altid det her med mig.
Men det er ikke stort nok mere, så De skal have det.
Det er et teleskop.
Det er smukt.
- Tusind tak. - Godt.
Nå, men vi ses i morgen.
Ja. Ja, vi ses i morgen.
Man lukker det her. Og her.
- Nå, hvad kan jeg hjælpe med? - Kom med her, mr. Roach.
- Goddag. - Hej, Thomas.
Jeg skal se til tyskerne, så jeg besøger dig på vejen.
Så du kommer for at se mig?
Jeg hører jo, at mr. Zucher har malet huset.
- Hvor har du det fra? - Det er en gave fra mr. Zucher.
- Et fredsoffer. - Virkelig? Det var da fint.
Jeg må se at komme videre. Vi ses, Cathy.
Det er sjovt. De har jo ingenting.
Men man forstår næsten, hvorfor de bliver.
Næsten, men ikke helt.
- Altid så videnskabelig. - Det er du da også, Gerhard.
Ohøj!
- Hvordan skrider arbejdet frem? - Godt, sir Wilson.
Hvis den landstryger generer Dem, kan jeg få ham skudt.
Spring læk, din dumme fascist!
Er sir Wilson fascist?
Nej, det var bare for at håne ham. Han er en gammel idiot.
Mr. Zucher?
Doktor McKinnon. Undskyld, jeg forstyrrer.
Sir Wilson bad mig se til Dem. Vi har sjældent værdige, udenlandske gæster.
Jeg mistede al min værdighed i går. I dag er jeg bare udenlandsk.
- Jeg hører, at De faldt? - Det var ikke noget.
Jeg kaster lige et blik på det, hvis De ikke har noget imod det.
Hvad laver en tysk forsker helt herude?
Jeg kan godt lide at rejse og opleve nye kulturer.
Så kan jeg næsten regne ud, De ikke er medlem af nazistpartiet.
Jeg er forsker. Jeg bygger raketter.
- Det har Cathy klaret fint. - Godt.
Glæder De Dem til at vende hjem igen?
Ja, naturligvis.
Nu skal jeg ikke forstyrre længere. Det var hyggeligt at møde Dem.
Godaften, miss MacKay.
- Det er en smuk aften. - Ja.
Det er en sær tanke, at den samme sol går ned over Tyskland.
- Savner De Deres hjemland? - Jeg savner min familie.
Deres kone og børn? Jeg så billedet på Deres værelse.
Nej, det er min søster lrene og hendes børn.
Jeg er ikke gift.
- Er De? - Nej.
Thomas ... doktor McKinnon og jeg har kendt hinanden længe.
Lige siden vi var børn.
Da jeg var barn, gav min far mig dette teleskop.
Vi stod nat efter nat og så op i himlen.
En skønne dag ... vil mænd rejse op til stjernerne i raketter.
- Og gå på månen. - Gå på månen? Hvorfor?
Alle andre spørger "hvordan". Det er nemmere at svare på hvorfor.
Når vi drømmer, ser vi op i stjernerne.
De inspirerer os og får os til at føle, at alt er muligt.
Alt. Det var derfor, jeg ville bygge raketter.
Denne affyring betyder alt for Dem, ikke?
Jo.
Hvad så De på lige nu?
Hvaler.
- Fantastiske skabninger. - Ja, det er de.
- De taler faktisk. - Ja, det har jeg læst.
Jeg har også læst, at nogle tror på, at vi bliver genfødt som dyr.
- Selv hvaler. - Reinkarnation?
Dette livs handlinger bestemmer ens stade i det næste.
Jeg håber, jeg bliver genfødt som en fugl. En ørn.
Så jeg kan komme og gå, som jeg vil.
Hvad ville De være, hvis De selv kunne vælge?
Jeg tror nok ikke på ...
Det behøver De heller ikke. Det er bare for sjov.
Nå, sådan.
Jamen jeg tror ...
- En abe. - Nej.
- Hvorfor siger De abe? - Det var bare et forslag.
Hvad med en orm?
Nej. Jeg skal nok selv vælge et.
Så tror jeg også, at jeg ville være en ørn, -
- så jeg ikke vil være alene, når jeg bliver genfødt.
Alt står klart nu, Gerhard.
Godt. Godt.
Jeg venter inde i huset.
Helt sikkert en væsel.
Hvor kan du glemme, at din far døde i kamp mod dem?
Og din mor døde af sorg over det.
Kom frem! Kom frem!
- Hvornår så De os? - På stranden.
- Hvem har bedt jer udspionere mig? - Ingen. Vi synes, det er sjovt.
Hvad er den der til?
Den viser, hvilken vej vinden blæser.
- Hvornår kan vi få raketten at se? - Vi affyrer den til middag.
Raketten! Han affyrer raketten!
Raketten, Donald!
- Raketten, Donald! - Hvad er der fat med dig, knægt?
- Har du aldrig set en raket før? - Har du måske?
Nej. Lad os se at komme af sted.
Vi kommer for sent.
- Nu kommer cirkus til byen. - Hvabehar?
Dér ser I en af det 20. århundredes største opfindere.
Han vil stå i historiebøgerne side om side med Marconi og Edison.
Øernes helt, Gerhard Zucher.
Her har I ham. Her er den store opfinder.
Et billede til, mr. Zucher.
Det er mr. Alex Miln. Han er amerikaner.
- Mig en ære, mr. Zucher. - Miln lejer et værelse på slottet.
Han er ornitolog.
Jeg tager billeder af fugle.
- Har I ikke fugle i Amerika? - Jo, men ikke de arter, de har her.
Det kan jeg forestille mig.
Mr. Zucher, Gud velsigne Dem! Gud velsigne jer alle!
Jeg har bedt til Gud om godt vejr. Nu vil jeg velsigne Deres raket.
- De skal ikke velsigne min raket. - Er De ikke en troende mand?
Jeg skal først afsløre den. Så må De velsigne den.
- Hold Dem venligst på afstand. - Træd tilbage!
I må ikke røre ved raketten.
Mine herrer! Må vi bede om god ro og orden!
Vil I nu være så venlige at stille jer bag stenene der, tak.
- Gå derover. - Tak.
På Clyde slog vi altid en flaske champagne mod kølen.
Det kan der være noget om. Postie! Postie MacLeod!
- Er du gået fra forstanden? - Jeg betaler dig tilbage senere.
Må Gud velsigne dette fartøj -
- og alle, som sender post ud med hende.
- Det gør han da ikke. - Jeg tør slet ikke se på det.
Det var dyre dråber.
Den første postomdeling nogensinde sendt ud med raket.
Med et særligt poststempel i dagens anledning.
Tak.
Jeg kommer igen om lidt.
Mr. Zucher ...
... vil De sende dette brev for mig?
Hvorfor giver De hende ikke bare brevet?
Jo ... De ved ...
Tak.
Hold afstand!
- Er alt, som det skal være? - Jeg ønskede ham bare held og lykke.
Fem ...
... fire ...
... tre ...
... to ...
... en.
Gerhard!
Kom. Vi hjælper Dem op.
Nu får vi Dem hjem, mr. Zucher.
Jamen det var jo fremragende. Jeg står til ansvar for denne fiasko.
- Hvad med mr. Zucher? - Ja, hvad med ham?
Sådan, ja. Løb så, din gamle idiot.
Han skal nok blive frisk igen. Han hviler sig.
Hvor længe?
Vi har reservedele. To dage.
Jeg mente dig. Hvor længe?
- Hvor længe? - Jeg er patriot, Herr Zucher.
Jeg har assisteret Dem i fem år og fulgt Dem rundt i hele Europa.
- Der var ingen anden udvej. - Det er der nu!
Hvis vi vender hjem nu, bliver vi hyldet som opfindere.
Ikke som andenrangs ingeniører.
- Hvorfor er det så vigtigt for dig? - Tyskland er igen en mægtig nation.
Jeg nægter at svigte mit land.
- Står du og taler om at svigte? - Folk her hader os, Gerhard!
Ud med dig. Ud med dig!
Heinz!
Kom tilbage!
Mr. Zucher, er alt i orden? Mr. Zucher?
Det nytter ikke at have ondt af sig selv.
Har De ikke øjne i hovedet? Det var mit livsværk. Jeg har mistet alt.
Nej. De tager fejl.
Der er folk her på øen, som har mistet alt.
Det er Dem, der ikke har øjne i hovedet.
Nå, så den anden prøjser er skredet.
Intet under, at den gik i stykker. Se den nitning.
Det her er fyringsgrund på Clyde.
- Du kan vel gøre det bedre. - Jeg troede aldrig, du ville spørge.
Giv mig en stikflamme, og jeg er en sand kunstner.
Du får løn. Kan du arbejde efter tegninger?
Nej. Alle de skibe, jeg har bygget, var bare rent held.
- Vi får brug for smøreolie. - Vi får brug for en hel del.
- Har du en rampe gemt i ærmet? - Et problem ad gangen.
- Dér kommer vores største problem. - Godmorgen.
Hvor og hvornår kan det forventes ...
- Hvad er det? - Hvad?
Hvordan er den endt der?
Jeg aner ikke, hvem der har lagt den i min lomme.
Det var dråben! Forlad øen! Jeg tolererer ikke krybskytter.
Mr. Roach er ikke nogen krybskytte, han er min ingeniør.
- Det mener De ikke alvorligt? - Det er Deres opgave at støtte mig.
Indtil videre har alt været ganske kritisabelt.
De kan bede mig om alt.
Medmindre alt på denne liste står på molen i overmorgen, rejser jeg.
- Er det forstået? - Fik du fat i den?
Det ville tage flere uger at skaffe! Det er umuligt.
De slår nok ofte plat på folk, men jeg finder mig ikke i det.
Farvel, sir Wilson.
Har du aldrig overvejet at stille op til parlamentet?
Du ville få min stemme. Og ham hers.
- Vent! Hvad vil De gøre? - Dyret skal ikke lide.
- Flyt Dem. - Nej.
- Flyt Dem. - Nej, sagde jeg.
- Flyt Dem! - Nej!
Bland Dem ikke i vores skikke.
- Hvalen er kommet for at dø. - Den er stadig ung. Dræb den ikke.
Nej, onkel Angus! Vi kan redde den! Vil du ikke nok redde den?
Godt så. Men vi behøver ingen hjælp fra ham.
Jo, vi gør.
Vi har brug for hesten.
Kom i gang.
Hold hesten, Cathy.
- Vi trækker den ud. - Hvad er det, han gør?
- Bind det fast på den anden side. - Hold godt fast.
Zucher!
Op på hesten, Cathy.
Rid forsigtigt ud i vandet.
- Kom her. - Forsigtigt.
- Holder rebet? - Ja.
- Rebet er stramt, Cathy! - Træk!
- Det går ikke. - Træk!
Stå dog ikke bare der! Kan I ikke se, den dør?
Er De gal? Jeg skal ikke gennemblødes for en hvals skyld.
Lader I en tysker gøre en skottes arbejde?
En, to, tre! Træk!
Bliv ved!
Flot, mr. Zucher. Der svømmer vores middag.
- Er du uskadt? - Ja.
Hvad med den unge mand?
Man skal da ikke spise alt det uden kartofler til.
En god måde at ende dagen på.
Skål på hvalen.
Skål, drenge, der kommer vist en til i morgen.
Hvalvittig morsom dag.
Hvem skulle have troet, at vi ville dele en flaske?
Jeg ville byde dig på et glas.
Men jeg kunne ikke finde nogen steder her, der solgte arsenik.
Du er en mand, som er vant til at tænke fremad.
- Du tænker altid et skridt frem. - Ja. Og hvad så?
Hvad tror du, det bliver til med dig og Cathy?
Tror du stadig, du er her om et år? Om fem år?
- Nej. - Nej.
For du hører ikke til her. Og Cathy hører ikke til i dit land.
Jeg lover dig, at der intet er sket.
Du har vel opdaget, at hun er faldet for dig.
Og hvis jeg ikke tager meget fejl, er du faldet for hende ...
Så før der sker noget, mr. Zucher, -
- skulle du bruge noget af din tyske omtanke på min niece.
Det er en smuk aften at se på stjerner i.
Jeg bliver nødt til at få noget søvn.
Der er meget arbejde endnu, hvis raketten skal i luften.
- Godnat, Catherine. - Godnat.
Hvad du end har sagt til ham, havde det den ønskede effekt.
Det er et frit land. Jeg kan sige, hvad jeg vil.
Tror du, jeg kunne gøre det samme i hans land?
Hvis han virkelig holdt af dig, kunne jeg nok ikke holde ham væk.
Hvordan har Thomas det i øvrigt?
Hvor er den smuk.
Det var nu nemmere at få telefon.
Man kan ikke sende breve over telefonen.
- Nej, det kan man ikke. - Nu mangler vi bare en rampe.
Gid vi kunne få hende op inden Ceílí.
- Så var der noget at fejre. - Hvad er Ceílí?
Det er et bal.
Den ene aften om året, hvor kirken ser gennem fingrene med sprutten.
Alle kommer til det bal.
Tja ... jeg er alligevel ikke den store danser.
Der er noget, jeg skal undersøge nede på stranden. Vi ses senere.
Der står en flaske sprut i huset. Tag bare fra, hvis ...
Gerne.
Du kan ikke slippe hurtigt nok af med mig, hva'?
- Kom du noget til? - Lad mig være i fred.
- Hvorfor? - Min onkel har ret.
Du kan ikke lide mig. Det var dumt af mig at tro.
Det passer ikke. Jeg holder meget af dig.
Det siger du kun for at få mig til at holde op med at græde.
Nej, tro mig. Jeg holder virkelig meget af dig.
Hvad er det, du siger?
Det ... Jeg ...
Hvad?
jeg tænker kun på dig
og jeg forglemmer mig
jeg glemmer alle de små ting som folk husker på deres vej
du er alt for mig
- Det er ikke sjovt. - Det ved jeg godt.
Men jeg er jo tysker. Jeg synes ikke, noget er sjovt.
Men jeg elsker dig.
Men vil du altid elske mig?
- Vil du blive hos mig? - Ja. Ja.
Nej, du vil ej.
Nu skal posten ud.
Få den op at flyve, mr. Zucher. Få den op at flyve.
Jeg skal bruge mere smøreolie.
Du kan bruge det her. Kærnemælk.
Tak.
Giv bare signal nu, mr. MacLeod.
Så bliver raketten snart affyret.
- Det er strandskader, mr. Miln. - Ja, det ved jeg godt.
- Hvornår affyrer Zucher igen? - Snart. Men vent Dem ikke for meget.
Nej. Det må jeg hellere lade være med.
Jeg troede ikke, du kom.
Det gjorde jeg heller ikke.
Hvad venter du på? Fyr den af.
Se! Det er raketten! Se! Der kommer raketten!
Du godeste.
Det lykkedes for ham. Jeg vidste det.
Det er jo fantastisk! Utroligt! Det er ... Søg dækning!
Jeg har hele tiden vidst, det ville lykkes for dig.
Kom så, smil til fotografen.
Han er en god dreng, Angus.
Hun kunne finde en, der var meget værre.
Hvis du spørger mig, er fuglemanden langt mere mistænkelig.
- Hej. - Sikke sent du kommer, Thomas.
- Nå, så raketten kom op at flyve? - Ja.
Fik du det brev, jeg sendte med den første raket?
Nej. Det var nok et af dem, som brændte.
- Hvad stod der? - Årh, du ved. Lidt af hvert.
Kom nu, I to. Vi mangler jer til en ottemandstur.
Tillykke.
Tak.
Nå, men det er vel nu, De afslører, hvad De virkelig vil?
Jeg kan hjælpe Dem videre med det her. De får lige, hvad De vil.
- Jeg har, hvad jeg vil have. - Her?
De taler nok også tysk om et år, så De vil hurtigt føle Dem hjemme.
Hitler har jo store planer. Vil De slet ikke have det med?
Jeg vil bare bygge raketter.
Mr. Colt ville også bare bygge håndvåben.
De er jo ikke dum.
USA er fremtidens land. Vi investerer i gode idéer.
De kan færdiggøre Deres forskning ...
... og vi sender Dem ikke til verdens ende.
Hvad ville I bruge min forskning til?
Gør det nogen forskel?
Jo, ser De ... mr. Miln.
Det gør alverden til forskel.
Har De set Gerhard ... mr. Zucher?
Han er gået sig en tur. Han har meget at tænke over.
- Havde han det godt? - Ja ja. Det er en dejlig ø.
Men for en mand som ham ... er det bare et springbræt.
Du skal bare vide, at det er i orden.
Hvad?
Jeg har øjne i hovedet, Cathy.
Zucher har åbnet dit hjerte mere på et par uger, end jeg har på flere år.
Du er en ganske særlig pige.
Du skal vide ...
... at jeg godt forstår det.
Jeg er patriot, Herr Zucher.
- Hun er faldet for dig. - Hitler har store planer.
Brug din tyske omtanke på min niece.
- Hvis vi tager hjem ... - De taler nok også tysk om et år.
- Mareridt? - Hvem der?
Tag det helt roligt. Jeg er kaptajn von Struge.
Jeg har modtaget ordre om at mødes med Dem her.
Deres assistent, Heinz Dombrowsky, fortalte ambassaden i London, -
- at en korrespondance ville være nytteløs.
Det er min ordre at bringe Dem til Berlin.
Det kan jeg ikke tro.
Føreren kan ikke tro, at De stadig tjener englænderne.
Vi er ikke i krig, hr. kaptajn.
Jeg er ikke kommet for at diskutere med Dem. Pak al Deres forskning.
Vi sejler om fem minutter.
Og hvis jeg ikke vil med?
Så har jeg desværre andre ordrer.
Jeg kan ikke bare rejse. Jeg må sige farvel.
Der er ikke tid til følelser. Hvor er raketten? Deres forskning?
Raketten er på Harris. Min forskning er her i kufferten.
- Følg mig. - Jeg vil se pas!
- Har du nogensinde skudt en mand? - Ja. I 1917.
Otte blev det til. Alle sammen tyskere.
- Skyd ham på tre. - Det kan jeg ikke anbefale.
Situationer som denne behandles som en international episode.
- Kun hvis der er vidner. - Jimmy! Manden skal bruge vidner.
Hvor mange vil han have?
Jeg er kommet for at eskortere Herr Zucher hjem. Det er alt.
Vil du gerne hjem?
Hvis De ikke kommer med nu, bliver det aldrig igen Deres hjem.
- Jeg bliver her. - Godt.
Jimmy! Eskorter disse herrer ud i neutralt farvand.
Nå, Fräulein, vil du lige bede dine mænd om at skride?
Kom. Kom!
Skrub tilbage, hvor I kommer fra.
Jeg så dem lægge til. Det var jo nok ikke et selskabeligt ærinde.
- Du kan tale tysk. - Ja.
Du er velkommen til at flytte ind hos os.
Ellers tak, mr. MacKay.
Kald mig bare Angus.
- Jeg byttede mig til den. - Hvad har du at give i bytte?
Jeg sagde: "Hit med frakken, eller du får en kugle i nakken."
Hvad er nu det?
Det er blomster.
Har din onkel ikke fortalt dig det?
Jeg bliver her. Jeg bliver her hos dig.
Hvor jeg hører til.
Er du sikker?
Hvad er der?
Jeg har aldrig ...
Det har jeg heller ikke.
Hvad tænker du på?
Jeg tænkte på, at hvis jeg nu bruger et længere granathylster ...
Nej, helt alvorligt. Hvad tænkte du på?
Jeg synes, du er meget smuk.
- Ramsay. - Sir Wilson, det er Ilford.
Den tyske ambassade har fortalt statsministeren om vores lille fidus.
Vi har da ikke nogen fidus.
Når statsministeren ikke er informeret, regnes det for en fidus.
Mr. Chamberlain har beordret alle forsøg i bero.
- Er han ikke informeret? - Nu skal De ikke være så naiv.
Kan De returnere den sidste sending, som blev sendt til den unge Zucher?
Sir Wilson?
Det er desværre ikke muligt. Zucher har allerede fået den.
- Han arbejder på en ny raket. - Pokkers også!
Få ham til at ringe.
Der er ingen telefon på Scarp.
- London vil standse Deres forskning. - Hvorfor?
Hvem ved? De skide embedsmænd. Ilford bad mig returnere sendingen.
- Så er jeg jo færdig. - Nu skal De ikke forhaste Dem.
Sendingen kom i går aftes. Hent den, når De vil.
Ellers kan han selv hente den. Men han vil nok ikke op i Donalds jolle.
En god idé med lysene. Nå, jeg går igen.
- Jeg slår ikke plat på mine borgere. - Tak.
Det er det, de kalder elektrisk lys.
I aften.
Nå ... mine herrer, jeg synes, I har nået rigeligt i dag.
Du standser da ikke nu?
Jo, altså ...
Tænk ikke på mig og Jimmy. Vi har flere timer i os endnu.
Godt. Men jeg ...
- Du har vel ikke travlt? - Nej nej.
Godt.
Jeg har noget vigtigt, som jeg vil vise dig.
Godt.
Se. Så kommer du i kridthuset.
Ja. Det er hendes livret.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Du behøver ikke sige noget.
- Stik så af med dig. - Godt.
Angus, jeg vil forsikre dig om, at jeg har reelle hensigter.
Tror du, du stadig havde alle dine tænder, hvis jeg ikke troede det?
Nej. Det tror jeg ikke.
Det lader til, at du har fået nye interesser.
Det er spild af tid, Heinz.
Jeg tager ikke med tilbage.
- Er det din endelige beslutning? - Ja.
Det er min endelige beslutning.
Det vil nok være til trøst for din søster og hendes familie.
Hvabehar?
De er allerede blevet anholdt.
Jeg skal love dig, at de vil blive løsladt, hvis du vender tilbage.
Det her har ikke noget med dem at gøre.
Det ved jeg godt. Men det vil få dig til at følge med mig nu.
Hvor vil du være det bekendt?
Det er ikke noget, jeg nyder. Det er min pligt.
- Hvor vil du være det bekendt? - Lad nu være.
- De udnytter dig. - Du undervurderer mig.
- Nej, du undervurderer dem. - Jeg ser ingen anden udvej.
Det ved jeg godt.
Hvad med raketten?
Du er min assistent nu.
Catherine ... hun skal forstå, at det ...
Det er min søster. Og hendes børn.
Det vil hun godt kunne forstå.
- Du kommer tilbage. - Ja, jeg gør.
Jeg lavede den her i går aftes. Den skal du have.
Når du kommer igen, vil jeg lære dig at bruge den.
Tak. Tak, Angus.
Det har været en fornøjelse at lære jer at kende.
Held og lykke.
- Stands ham, onkel! - Vil De ikke nok ro hurtigere?
Du må ikke forlade mig!
Vil De ikke nok ro hurtigere?
Du må ikke forlade mig.
De er kendt skyldig i bedrageri.
De har udviklet teknologi, som kunne blive brugt mod Det Tredje Rige.
De dømmes hermed til døden.
Jeg vendte mig kun mod briterne, fordi den tyske regering -
- nægtede mig midler.
De dømmes hermed til døden.
Men ...
... det er min pligt at informere Dem om, at De har et valg.
Tiderne skifter, og vi har brug for forskere.
Til gengæld for Deres samarbejde vil alle sigtelser blive frafaldet.
Og med samarbejde mener De oprustning til krig?
Jeg arbejder for bedringer for menneskeheden.
Ikke dens ødelæggelse.
Jeg gentager ...
Det er Deres valg.
Så har jeg jo ikke noget valg.
Jeg vil ikke arbejde for krig.
Nå ...
... hvor lang tid har jeg?
Gå!
Til højre.
- Det er ikke nødvendigt. - De overrasker mig, Herr Zucher.
Til tider overrasker jeg mig selv.
Deling!
Klar!
Sigt!
Skyd!
Hvis han er gået bort, Cathy ...
... så er det sket på den måde, som vi alle håber på.
Med ren samvittighed.
Det ved jeg godt.
Det her er kommet til dig. Det er stemplet i Tyskland.
- Du tager af sted nu? - Ja.
- Pas nu godt på dig selv. - Det skal jeg nok.
Du nåede det ikke. Hun er rejst.
"Kære Catherine. Græd ingen tårer over mig.
Som timerne rinder ud, føler jeg hverken frygt eller sorg.
Mit hjerte er fuldt, -
- og min sjæl er stærk. Jeg er verdens heldigste mand.
Jeg fik lov til at elske højere, end jeg havde drømt om. Tak.
Gå ud og lev livet, min kære. Vær fri som fuglen.
Gerhard."
Under anden verdenskrig blev 1000 raketforskere henrettet i Tyskland.
I 1947 blev den første telefon installeret på Scarp.
I 1969 gik den første mand på månen.
Tilegnet Stephen Whittakers minde
Født 1947 Taget fra os i 2003